MÅNBAS ARK MINERALPROSPEKTERINGSSTATION
PERSONAL: 4. DAG 187 AV ETT ÅRSLÅNGT UPPDRAG
Varning. Storm på väg.
Vi har ett nödläge. Meteorregn.
- Nu ser vi den. - Varför fick vi ingen varning?
Jag vet inte mer än ni. Skaderapport?
Dekompression i yttre förrådet. Andra flyktkapseln tycks ha skadats.
Vad fan? Madsen? Hör ni mig, kom?
Vi kan inte nå dem.
FEL I FILTRERINGSENHET 09
Skit!
Nödläge. All personal till aktiva stationer.
Johns! Vakna! Det är nåt slags nödläge.
Vakna nu, för fan!
- Vi förlorar energi. - Gerard Brauchman, månbas ARK.
Vi begär omedelbar evakuering till Jorden.
Syrefilter i Avdelning 3 skadat. Nivå 4 och stigande.
- De tre första nivåerna, då? - Meteorstorm. Vi når ingen.
Vi får bara el från reservgeneratorn. Vi har förlorat en flyktkapsel.
Båda solpanelerna är skadade.
- Kan ni stänga av det där? - Lämnar över till er nu.
- Försök få kontakt med markkontrollen. - Uppfattat.
- Jag kan inte andas. - Kom hit. Gud!
Krauss! Kolla reservsyret!
- Johns, mår ni bra? - Visst.
Backupsystem uppe. Begränsade funktioner.
Syrenivån stabiliseras.
- Meteoren slog hål på Avdelning 3. - Kolfiltreringen är skadad.
- Johns, gå och försegla området. - Fort. Basen fylls med giftgas.
Ta en svetsmaskin. Försegla luftslussen.
Jag gör det. Jag gjorde förra rymddräktsuppdraget. Det är lugnt.
Okej. Stäng alla luckor ni passerar.
Annars kan det bli en kedjereaktion och vi sprängs.
Ingen press, då.
Doc. Gå till bränslecellerna. Aktivera nödfiltreringen.
Ska bli.
- Redo, Cameron? - Redo.
När jag öppnar slussen kommer en massa skrot och koloxid.
- Så skynda er. - Uppfattat.
Cameron, hör ni mig? Kom.
Bara en rymddräkt är hel.
- Lite bränd. Den funkar. - För farligt.
Minsta reva i rymddräkten gör att ni sugs ut i vakuumet.
Ska vi avbryta uppdraget?
Jag är vid luftslussen för Avdelning 3.
Antigravitationsmotverkan på. Det är bråttom. Nu kör vi.
Inga hjältefasoner. Ser det illa ut, stick.
Dräkten håller. Jag går in.
Jag öppnar slussen. Nu får ni sköta er själv.
Det gick inte. Luftslussen har fastnat. Dörren kan inte stängas!
Ska vi avbryta? Det kan läcka in hit.
Dörr två är fortfarande stängd.
Fortsätt med uppdraget.
Hur stora är skadorna?
Avdelningen håller.
Fruktansvärda mängder kolmonoxid.
Det är allvarliga skador.
Avdelning 4 måste vara skadad.
Koloxid är den överhängande faran. Hon måste stänga av.
Ni måste stänga av filtreringsmaskinen och sen sticka.
Kan ni se vad vi har här?
Vi kan inte se nåt. Vi kan inte hjälpa. Var exakt är meteoren?
Den ligger mellan cylinder 9 och filtret.
Meteoren sitter fast. Vänta... Jag försöker med en hävstång.
Cameron? Kom?
Cameron? Hör ni mig?
Mig blir ni inte av med.
- Led mig till spärrklaffen. - Den är rakt under.
Klaffen är rakt under. Högerut.
- Klaffen är skadad. Det läcker ändå. - Läckan är illa. Enheterna orkar inte.
- Vi är nära total kollaps. - Cameron, stick nu! Hör ni mig?
Cameron?
Cameron! Hör ni mig?
Cameron! Hör ni? Svara nu, löjtnant!
- Jag är i treans sluss. - Stick. Kan ni inte, stäng slussen.
Spärra dörren till Avdelning Två.
Det börjar bli hett, översten!
Avdelning Fyra är nära kollaps.
Gud. Cameron är kvar där.
Så, på med masken.
Ava!
Cameron!
- Var är ni? - Här!
Hörde ni det?
- Är ni oskadd? - Bänd upp den så kryper jag ut.
- Nu lyfter vi! - Okej.
Puh.
Fort nu! Är ni oskadd? Tack gode Gud. Trodde ni var död.
- Det ser värre ut än det är. - Kom.
Vänta. Nej.
Bruce...
Du måste titta på den här.
Skynda er! Vi måste härifrån!
Ju mindre skit som läcker ut, desto bättre för oss.
Så där, fort!
Förseglingen håller! Den hejdar läckage till bostadsavdelningen.
- Du gjorde det spännande. - Tack.
Ni har utsatts för giftiga kemikalier. Duscha genast.
Löjtnant...
Bra gjort.
Detsamma.
- Hur ser det ut? - Den funkar.
Det var nära ögat.
95% av basen har ingen el.
- Vi får vänja oss vid mörker ett slag. - Vi har bara 72 timmar.
De kommer följa protokollet. Det tar 92 timmar att få tillstånd.
72 till att skicka ett skepp hit. Vi får ordna mer tid.
- Flyktkapseln? - Nej. Bara två får plats.
Vi har en liten läcka nu med. Kolmonoxidnivåerna är onormala.
Doc?
Johns?
Kolmonoxid har ingen lukt eller färg.
Symptom på koloxidförgiftning: Hallucinationer, förvirring, värk-
-gaskallbrand, synproblem, och död.
- Mer goda nyheter. Lösningar? - Var mycket vaksamma.
Märker ni några symptom hos nån, säg genast till mig. Uppfattat?
Ja. Jag vill få bort så mycket koloxid som möjligt.
Öppna de filtreringsmaskiner vi har kvar. Stäng luftslussen.
Det funkade! Kolmonoxidnivån är låg.
- Men vi förlorade ännu mer elkraft. - Reparera solpanelerna?
- Dräkterna är paj. - Skit! Vi är fast.
Ni är ingenjören. Kom på nåt. Hur man andas i rymden.
Lance, stäng av borriggarna. De slösar el.
Jag kan gå om han kollar på meteoren. Det är några sporer.
Det låter som smittorisk! Den ska genast i karantän!
Ingen leker forskare nu! Målet är att överleva. Förstått?
Jag ordnar det. Lyssna noga nu:
Om nån känner sig konstig, inklusive visuella eller ljudhallucinationer-
-kom genast till mig.
Forskare...
Borriggarna får sussa. Det lär väl spara en del el.
Ava! Kom, du måste se det här.
- Har du förslutit dem? - Ja. Kom och titta.
Har aldrig sett nåt sånt. Uråldrig cellstruktur.
- Förökar sig våldsamt fort. - Va?
Det ligger ett prov där. Kör några tester.
Aj!
Månbas ARK. Överste Brockman till markkontrollen.
Kom! Madsen? Hör ni mig?
Madsen, hör ni mig? Jag har stängt av allt gruvarbete.
Elkraften går bara till nödfunktioner.
Var snäll bekräfta begäran om räddningsfärja.
USA:s månbas ARK. Överste Brockman till markkontrollen. Kom.
Hon har kört tre tester. Identiska resultat.
Sporerna kan föröka sig utan kol, syre, väte, kväve.
- Som bakterier? - Mycket smartare.
Det är vilande genetiska koder. Vem vet hur de kommer se ut.
De kan mutera, utvecklas...
Utvecklas till vad?
Vem vet? Förökningstakten är otrolig. 100 gånger snabbare än våra celler.
- Mår du bra? - Ja.
Jag mår lite illa, bara. Jag lägger mig ner.
Okej.
Hej där.
Lugnt och försiktigt nu.
Var är jag?
Vårdavdelningen.
Varför står alla här? Vad är fel?
- Lugn! - Vad är det? Ta bort den!
- Vad händer? Herregud! - Lägg på täcket!
Johns, ut i korridorren.
Det är bra.
Titta på mig. Du måste andas, hör du. Andas för mig. Lugn nu.
Lugn nu.
Jag är här. Du måste lyssna nu.
Okej.
Du tycks ha en våldsamt accelererad graviditet, Ava. Okej?
Jag kan inte förklara det. Det kan ju inte hända.
- Jag kan inte vara... - Okej.
Vad grälar de om?
- Vad? - Gerard är överdrivet försiktig igen.
Okej?
Jag ska hitta förklaringen, jag lovar. Oroa dig inte. Du måste vila.
Så, så.
- Jag måste gå nu. - Gå inte.
Jag kommer strax. Du är trygg här. Det är bra.
- Han vill sätta henne i karantän! - Ni håller väl med, Lance?
Det är nåt som växer snabbt. Utan el kommer jag inte längre.
- Har ni två...? - Kom igen! Höggravid på ett dygn?
Det är nån kemikalie hon utsatts för. Vi måste behandla henne.
- Hon ska isoleras. Basen måste skyddas. - Nej. Hon behöver ständig läkarhjälp.
Hon är smittad. Reglerna säger att hon ska sitta i karantän i två dygn.
Och om hon dör där inne?
Ni får tillträde, under uppsikt. Men dörren förblir låst.
Tillträde nekat.
Det här är oacceptabelt. Jag behöver fullt tillträde dygnet runt.
Hör ni mig, översten?
Jag oroar mig lika mycket för Cameron som ni. Jag måste följa reglerna.
Karantänen kvarstår. Ni har tillträde när ni behöver, säg bara till.
Vad sägs om nu?
Du skriver att hon är i sista veckorna av graviditeten-
- då barnets organ är nästan färdigbildade. Hur är det möjligt?
Den förnuftiga diagnosen är nån sorts cysta.
Snabbspridande cancer kan se ut som en graviditet.
Men tänk om sporerna infekterat henne på nåt sätt?
Då är vi jävligt illa ute.
Ava!
- Vad fan. - Gud!
- Rör henne inte! - Hon är ju döende.
Kom igen, Cameron! Ava! Vakna!
- Hör du mig, Ava? Kom igen! - Jag tar henne.
Vad fan är de där grejerna?
Va?
Jag behöver ljus, översten! Bruce! Skärp dig. Rikta lampan hit.
- Vad hände? - Det som orsakade svällningen sprack.
Hon förblöder! Ge mig oxytocin och methergin. Översta hyllan.
Vi måste härifrån.
- Då dör hon! - Rummet är i karantän!
- Ni kan inte låsa in mig här! - Lugn.
- Jag lämnar henne inte. - Låsa in mig? Vad är fel med dig?
Gå, Bruce. Jag hejdar blödandet.
- Översten, jag bestämmer här. - Visst, vårdavdelningen är er.
- Rapportera sen. - Svara mig, din jävel!
Din jävel! Nej!
- Hon är infekterad! Kanske ni med nu! - Hon riskerade livet för oss.
Koncentrera dig på att fixa radion. De får avgöra. Tills dess följer ni order!
Visst. Vad sägs om den här ordern?
Alla känner sig instängda nu. Och kanske lite koloxidförgiftade.
Bossen sa att Ava skulle låsas in.
Kanske de där sporerna infekterade henne och skapade nån... skum skit.
Vad vet vi ännu inte.
Värmen har varit av i sju timmar. Börjar känna av det.
Ja, ja. Tillbaka till arbetet.
Försteingenjör Bruce Johns på månbas ARK.
Ava, vad gör du?
- Ava! - Nej! Nej!
- Ava! - Släpp lös mig!
Håll henne. Få ner henne på sängen.
- Lugna ner dig, Ava! - Håll henne!
- Nej, snälla! - Vad är det med er?
- Lugn! - Johns! Vi behöver hjälp!
- Den bet mig! - Vad fan pratar du om?
- Den bet mig. - Okej, okej...
Det var nåt här inne!
Hallå! Det var nåt här inne!
- Det är ingenting här. - Tja, nånting bet mig i benet.
- Titta. - Bruce! Hör på.
Du skar dig nog bara på en glasskärva. Det är inget...
Nej, nej. Det är nånting här!
Där. Jag svär! Titta!
Titta då!
Jag låser rummet. Säg till när ni är färdig.
Undersök honom. Allt pekar på koloxidförgiftning.
Sch...
Nånting låg på mig.
Jag kändes dess tyngd på bröstet. Okej?
Den här varelsen sög på mitt bröst.
Det var inte verkligt.
Det är inget här.
Förstår du?
Du hallucinerar.
Lägg dig ner. Jag måste se till Bruces sår. Jag är snart tillbaka.
Bruce, möt mig i kirurgiavdelningen. Jag ska titta på ditt sår.
Jag vet att nåt var här med mig.
Jag vet att du såg den med.
Är det möjligt att jag födde någonting?
Jag vet inte.
Det är 25-årig single malt-whisky.
- Åh, Gud. - Skärvan skar rätt djupt.
Någonting bet mig.
Sluta supa, det hjälper inte.
Jag svär att jag såg nåt.
Doc...
Hör du saker med?
- Du tror mig inte. - Nej. Du och Ava har samma symtom.
Tänk om nåt använde Ava för att fortplanta sig?
En varelse som inte har något DNA?
- Tänker du på sporerna igen? - Erkänn att det är möjligt.
När jag undersökt Avas magvätskor kan jag avgöra vad det var.
Tills dess är den rimliga förklaringen att en cysta sprack.
Det finns inget i rummet som motbevisar det.
Nu vill jag att du går och vilar. Det är en order.
Visst. Översten vill ha radion lagad. Frågar du mig har vi ingen chans.
Antennen är förstörd.
Vad fan?
Skit!
Johns, jobbar ni med solpanelerna? Vi behöver el!
Kom igen, kom igen...
Åh, Gud.
Okej...
Okej, rör den.
SOLPANEL MANUELL KALIBRERING AKTIVERAD
Vi har kommunikationer igen! Nu kan vi lista ut hur vi kan sticka.
Johns sa just att antennen är förstörd.
Är han i skick att jobba? Jag behöver honom.
Han oroar mig. Paranoida tendenser. Han hallucinerar.
- Super han? - Som en kaja. Men det är förgiftning.
Jag kan inte ge honom rätt behandling eller diagnos här.
Då hänger det visst på oss två.
För tillfället.
Jag håller inte på att bli galen.
Johns?
Johns? Hör du...
Johns.
Nog nu. Gå till löpbandet, svetta bort alkoholen.
Sen behandlar jag koloxidförgiftningen. Nu får det räcka.
Jag behöver dig i dugligt skick. Kom.
Helvete! Jag visste det!
Va...?
- Vad gör ni? - Jag måste se ert finger.
Er hud nuddade sporerna. Varför rapporterade ni inte? Ni vet reglerna.
- Ni lever för regler, va, översten? - Basens regler behövs.
Regler, som vad man gör när nån är sjuk efter att ha räddat alla era liv?
Tills dr Krauss listat ut vad som är fel med er måste ni bevakas.
Hållas inlåst, menar ni. Släpper ni mig inte, riskerar ni ert eget liv.
Jag tar inte lätt på hot. Ni kommer att åtalas sen.
Jag såg nåt. Det var ingen mardröm.
Friger ni mig inte, riskerar ni allas liv.
Det är inget där. Ni är infekterad. Jag får sätta er i en isoleringscell.
Kom tillbaka! Släpp lös mig!
- Översten! - Den jäveln!
Låt mig se.
- Vi går och tittar till det där. - Ja.
Vad hände där?
Vi har visst problem med befälsordning. Bruce anföll mig. Han är galen.
Leta rätt på honom. Jag vill ha en förklaring.
Helvete, dörren!
Bruce?
Ava, jag...
Bruce?
Bruce!
Jag vet att du är här.
Jag är inte rädd för dig längre.
Åh, nej! Gud.
Helvete, helvete.
Vad fan händer med mig?
Helvete.
Fan!
Cameron?
Vakna nu! Skärp er!
Vem släppte loss er?
Jag tänker inte låta dig skada mig.
Ava. Jag tänker inte skada dig.
Företagets regler säger att jag måste låsa in dig.
Du ska inte sätta mig i din cell. Något hände här.
Och du tror mig inte.
Tvinga mig inte göra det på det jobbiga sättet.
Nej!
Nej...
Nej.
Vad fan har hänt?
Hon anföll mig. Vi spänner fast henne.
Kom. Låt mig titta på dig.
Skit.
Vänta, vänta!
Okej.
Vad vill du?
Sluta! Sluta!
Vad vill du?
Kan ni förklara det här?
Ja. Hon hotade mig, och basens regler.
Reglerna kräver att hon sätts i isolering. Hon ser inte klart.
Hon var under kontroll tills ni gick dit.
Vem tror du släppte lös henne? Bruce!
Jag tittade på övervakningsfilmerna.
Hon skar sig på ett provrör med sporerna.
Tror ni mig inte? Kolla på hennes högra pekfinger.
Hon är infekterad.
- Vad är det? - Ett larm.
- Men varför? - Extra försiktighetsåtgärd.
Ni får stanna här. Ni fick stark antibiotika.
Hallå.
Jag var tvungen att försvara mig. Jag är inte galen!
Varför dolde du det från mig?
Jag var rädd.
Nånting kom ut ur mig, eller hur?
Berätta!
Jag såg nåt här. Jag drömde inte!
Du måste släppa lös mig.
Det kan jag inte nu.
Du gör ett fruktansvärt misstag.
Fråga Bruce.
Öppna, Bruce! Bruce!
Öppna!
Vad som än kom ut ur Ava...
är här. Jag kan se det.
Djävulskapet smyger på mig.
Det studerar mig!
Det gör mig galen.
Jag tror att jag kommer att dö.
Skit...
Bruce?
Bruce!
Skit!
Gud!
- Vad hände? - Det var Bruce.
Han försökte just döda mig.
- När? - Nu! För en sekund sen!
- Bruce är död. - Omöjligt, han var här.
Vad ni än tror ni såg, tänk om.
Det var inte Bruce.
Översten.
Det är något annat i basen med oss. Den fortplantade sig genom Ava.
Den har förvandlat sig till Bruces kopia. Båda infekterades av sporerna.
Den har använt lufttrummorna för att flytta sig.
Vi får döda den.
Och vi behöver Avas hjälp.
Ava.
Bruce är död.
Hur visste du det?
Jag förnimmer vad den gör.
Ava, vi behöver din hjälp. Du kanske kan kontrollera den.
Inte längre.
Den använde mig för att födas, men jag är ett lika stort hot som ni.
Jag tror den kände av Bruces DNA när den bet honom.
Den insåg att män är starkare, så den kopierade honom för att överleva.
Vi behöver ändå din hjälp.
Kan vi lita på dig?
Ni kan lita på mig.
Månbas ARK:s logg:Vi har belägg för en utomjordisk varelse.
Den använde löjtnant Camerons kropp som värd. Nu har den muterat.
- Den tycks besluten att döda oss. - En människoform är lättare att hitta.
- Kompressor 4 kollapsar. - Den har stoppat syreflödet för oss.
Lufthål 4 syns inte. Han förstör hela systemet.
Men då dör han med.
Han vet var flyktkapseln är, via Bruce.
Jag prövar omställningssystemet. Försök hitta varelsen!
Jag följer med dig.
Kompressorn håller på att kollapsa!
Ge mig lampan.
- Ledningen har sågats av. - Kan du förbikoppla?
- Gick det? - Syret är tillbaka.
Gå, gå, gå! Skynda nu!
Vad gör du?
- Den vet att vi vill döda den. - Ava...
Den vet var vi är, genom mig.
Cameron, håll er till oss! Kom tillbaka!
Din jävel!
- Ava! - Vänta!
Fara. Luftsluss öppen. Tekniskt fel.
Få bort Ava. Jag stänger dörren.
Det är vansinne! Vi kan inte ställa om dörren härifrån!
Ge mig din hand!
System omställt.
- Nej! - System låst.>
Tömning om 30 sekunder.
Nej!
System låst. Tillträde nekat.
Hallå! Få ut mig, för fan! Ställ om.
- Tillträde nekat. - Försök igen.
- Funkar inte! - Nio...>
- Fan, fan... - Åtta, sju...>
Sex...
Fem.
Fyra.
Tre.
Två.
Ett.
Åh, Gud.
Den kommer tillbaka. Jag kan inte stoppa den!
Vi går till Bruces hytt. Han kanske upptäckte nåt som kan hjälpa. Kom!
Jesus...
JAG ÄR INTE GALEN
Herrejävlar.
Han har nåt i sin dagbok.
Varelsen växte fram i Ava.
Jag kunde inte berätta att jag infekterats.
Jag kan inte riskera att sättas i isolering. Vet inte vad jag ska göra.
Den klonar sig till mig. Det är mig den kopierar.
Jag är rädd för vad den kan bli sen. Vad dess ursprungliga form kan vara.
Kanske... om den har mänsklig form blir den lättare att döda.
Jag tänker på kolmonoxid.
Om ni tittar på... Er enda chans att överleva...
är att åka iväg med flyktkapseln.
- Hur fort kan vi göra i ordning den? - Inte tillräckligt.
Om inte...
vi offrar hela basen. Leder all energi som är kvar till kapseln.
Vi gör det.
När vi gjort det kan vi inte ändra oss.
Vi får bara en chans.
Då får vi se till att lyckas.
Okej... Du behöver den för att göra i ordning kapseln.
Det är ett nätaggregat i dörren. Koppla in den här.
Det kommer tillbaka, den här vägen.
Ava!
Vi kan göra det här.
Okej, få se vad vi har här.
Jag ledde om bränsleledningarna. Kör på med elen när du är redo.
Jag är på väg.
Den kommer tillbaka.
Herregud!
- Bara jag. - Jag ser inget. Är allt ordnat?
- Ja, kapseln når 80% snart. - Då går vi. Fort!
- Jag har ingen lampa. - Det är lugnt, kom.
Varning. Koloxidnivå 4 och stigande.
Varning. Syrenivå för låg.
Kolmonoxid. Han förgiftar oss allihop.
Den gör vad Bruce förutspådde. Den öppnade luftslussen i tvåan.
Ta dig till kapseln och inled uppskjutningsprocessen. Nu!
Nej! Vi måste hålla ihop.
Jag kan inte koordinera avskjutningen om inte du är där. Gå!
Varning. Syrenivå för låg. Kolmonoxidnivå två och stigande.
Helvete!
- Så där! - Avskjutningsprocess inledd.>
Ava, jag har satt igång processen. Slå in din kod.
Hör du mig, Ava?
- Ava! - Kolmonoxidnivå tre.>
- Avskjutning om tre minuter. - Vi är vid 80%.
Gerard? Kom hit nu!
Varning. Syrenivå för låg.
Gerard! Han är här!
Avskjutning om två minuter.
Gerard!
Gud!
Andas!
In med dig!
- Avskjutning om en minut. - Helvete!
Den är låst. Vi kan inte ställa om det.
Vi måste hejda avskjutningen.
Öppna!
Avskjutning om 30 sekunder.
In med dig nu!
Klart för start. Avskjutning inledd.
- Stäng taket till silon. - Jag försöker.
Åtta, sju, sex...
Fem, fyra, tre...
Två. Ett.
Avskjutning.
Skit!
Vi är slut. Basen är död.
Kolla nödtankarna.
Kom igen.
17 MINUTERS SYRE KVAR
Vi har 17 minuter.
Är det på riktigt?
Överste Brauchman här. Brådskande.
Vi har helt tappat kontakt med markkontrollen.
Brådskande budskap till kapten Madsen.
Brådskande från överste Brauchman.
Kom!
- Rymdfärjesignalen! - Det var fan i mig på tiden!
Den landar.
- Tror du de hinner? - 50-50-chans.
Vi kan stanna och be till Gud att de hinner.
Annars tar det 3,5 minuter till landningsdockan.
Kan du hålla andan så länge och springa?
Visst.
Krona så väntar vi. Klave så kutar vi som fan.
För fan. Kom!
Fortfarande ingen kommunikation från basen. Bara kapselns landningssignal.
Dörren måste öppnats av nedslaget.
Inga livstecken.
Färjan bör vara framme nu. Det kan ge klarhet.
Tills dess är vi diskreta. Spärra av hela området.
Ni borde se det här.
Överste Brauchman rapporterar från rymdfärjan Magellan.
Madsen, vad som än kommer ut, döda det. Det dödade Krauss och Johns.
Det är ett klart hot mot hela mänskligheten.
Subrip: TomTen
Översättning: David Weman www.ordiovision.com